Tipus | aspecte de la història regió històrica ![]() | ||
---|---|---|---|
Part de | història de Noruega i història dels nòrdics ![]() | ||
Interval de temps | 1130 - 1240 ![]() | ||
Data | 1130 ![]() | ||
Localització | Regne de Noruega ![]() | ||
Estat | Noruega ![]() | ||
Format per | |||
Les guerres civils noruegues (en noruec, Borgerkrigstiden) són un terme utilitzat per a designar el període de la història de Noruega entre 1130 i 1240. Durant aquesta època, es van desencadenar diverses guerres civils entre reis rivals i pretendents al tron. Els motius de les guerres representen un dels temes més debatuts en la història medieval de Noruega. L'objectiu de les faccions en pugna va ser sempre col·locar al seu candidat en el tron, després de la mort del rei Sigurd el Croat el 1130. En les primeres dècades de les guerres civils, les aliances van canviar freqüentment, i es van centrar al voltant d'un rei o pretendent, però finalment, cap a la fi del segle xii, van emergir dos partits, coneguts com els bagler i els birkebeiner. Després de la reconciliació entre aquests dos partits el 1217, es va desenvolupar un sistema governamental més ordenat, que va ser, gradualment, capaç de posar fi als freqüents aixecaments armats. La fracassada rebel·lió del duc Skule Bårdsson el 1240 va ser l'esdeveniment final de l'era de les guerres civils.